New York City.
Mycket har sagts om staden. Det enda jag verkligen gillar är:
"New York. Här krossas eller infrias dina drömmar, allt beror på turen."
Man måste vilja ha tur här. Jag hade tur.
Jag hade en lägenhet, men bodde i Stadshuset. Det var där det började.
Dagen hade börjat med nån ceremoni.
Borgmästaren gav stadsnyckeln till Tokyos guvernör.
Han ville ha fisksoppa till frukost -
- så pappa ville sätta upp det på menyn.
"O nej", sa den blide mr Hayatama.
"Inget besvär för min skull." Då sa far: "Besvär är att inte ha gäster."
Borgmästaren, den bästa staden någonsin haft, var min chef.
Jag var hans assistent, hans högra hand... eller passopp -
- beroende på vem som talade.
Men i Brooklyn pågick något annat, vilket skulle förändra allt.
Det började med Eddie Santos, Brooklyns hårdaste polisman.
Han skulle träffa Tino Zapatti, en knarklangare -
- som var brorson till maffiabossen Paul Zapatti.
James Bone, ett barn på väg till skolan.
Och - Vinnie Zapatti, Tinos kusin. En tjallare i Eddie Santos ledband.
- Är allt klart? - Kör!
Det hände i hörnet av Broadway och Marcy i Brooklyn.
Det blir ingen lekplats i dag. Det regnar alldeles för mycket.
Där är han.
- Ur bilen! - Du skulle ju inte gripa honom!
Jag ska bara snacka med honom.
Få honom att vända sig bort.
- Tino! Läget? - Vad är det som händer?
- Vad fan är det med dig? - Tino...
- Kan det inte vänta? - Nej, nu genast.
Två män från två olika världsdelar träffas i en tredje, som vi här i dag.
Vi välkomnar Tokyos guvernör till New York City, sushins huvudstad!
Ungen är död, langaren också.
- Och polismannen? - Illa däran.
- Vems kula dödade barnet? - Vi vet inte ännu.
- Beräknad ankomsttid? - Bellevue om tio minuter.
- Hur gammal... var det en pojke? - Sex år.
- Hur stor var budgeten vid midnatt? - 31,7 miljarder.
Det blir dyrt när våra barn mördas på gatorna.
Ja.
- Hur är det med honom? - Han har nyss opererats.
- Var är änkan? - Hon är inte änka ännu.
Presentera oss.
Han har fått ett antal polisutmärkelser.
- Några barn? - En pojke på fem, en flicka på tre.
Frun heter Elaine Santos.
- Vilken av dem? - Hon i rött, den andra är systern.
- Mrs Santos... - John Pappas. Jag beklagar.
Om vi kan göra något...
- Vem var det som sköt? - Båda två.
- En död, en är nästan död. - Langaren var Tino Zapatti.
- Pauls brorson. - En liten skit.
- Vad hände? - Vi vet inte. Santos var i tjänst.
Han hade varken radio eller väst. Helt reglementsvidrigt.
- Vad sysslade han med? - Ingen aning.
Vi har en död unge och Zapattis döde brorson, som borde fått 20 år -
- men kom undan med villkorligt.
- Inget fängelse? - Villkorligt är tydligen ett straff.
Han dunstade efter två år. Vi har letat efter honom sen dess.
- Borgmästaren vill stötta hustrun. - Dålig idé.
- Vem är du? - Internutredningsenheten.
Om det visar sig att Santos var köpt - en bra snut blir rutten...
- Sånt händer. - Vi ger honom polisbegravning.
- Vem är hon? - Jurist på Polisens donationsfond.
Hon lär nog representera Santos familj.
- Jag undrade när du skulle fråga. - Då vet du nu.
Sluta. Stöt honom!
Han är död.
Staden tar hand om de sina.
Presskonferens klockan tolv. Ge Post första frågan.
Första frågan blir: "Vems var kulan?"
Senator Marquand kan vara lugn. Borgmästaren träffar honom i kväll.
Fixa fram övervakarens rapport om Tino Zapatti.
- Vilken Zapatti? - En brorson.
- Vi kommer om 20 minuter. - Ska vi ta F.D.R.? Det går snabbare.
Hur vill ni ha det?
- Var bodde pojken? - Kan vi få pojkens adress?
- 515 South 5th Street. - Nära Marcy och Broadway.
- Då åker vi dit. - Det är för riskabelt.
Ingen fara, jag är borgmästare.
Fadern sitter i hörnet.
- Kör, Leslie. Vem börjar fråga? - Post.
- Marx eller Sadler? - Sadler.
Första frågan: "Är villkorligt ett straff här i stan?"
Stern, domaren, är en tungviktare. Ingen ger så stränga straff som han.
Säger han villkorligt, blir det så.
Sen kommer tjatet om skärpta straff.
God morgon. Jag vill välkomna pastor Williams och pastor Birch...
- Har du övervakarens rapport? - På kontoret.
...och pastor Parks från Harlem.
Pastor Chapman och pastor Murray.
Jag vill tacka er för att ni kommit hit.
Vad ska jag säga? Hur ska jag börja?
Det är något som jag som borgmästare aldrig kan komma över:
En polismans död.
Det finns en sak jag aldrig kommer över: ett oskyldigt barns död.
- Vi kan inte ignorera det. - Övervakarens rapport om Zapatti.
I hela stan, i alla stadsdelar -
- i Bushwick, Jamaica, Brownsville och i Harlem... hopar sig liken.
Det ser okej ut.
Men en fällande dom för innehav.
Av fjärde graden, 4C. Straffpåföljd - övervakning.
- I det närmaste en förseelse. - Det finns 4C: n och 4C: n.
- Är det inte kosher? - En köttbit är kosher, en fiskfilé...
Allt möjligt kan vara kosher, men aldrig en övervakningsrapport.
Det är en övervakningsrapport.
Snacka inte kosher med en katolsk avfälling från Louisiana. Ut med det!
- Vad är det för fel? - Den är för kosher.
Översätt.
Jungfrun ser ut att vara gravid...
Titta, chefen själv har skrivit under. Det är ovanligt i ett 4C-fall.
Vad hände med den ursprungliga övervakaren och hans underskrift?
- Känner du chefen? - Han heter Schwartz.
- En landman till dig? - Landsman.
Sluta öva jiddisch på mig. Du låter som en skådis från Savannah.
- Känner du honom? - Ja, men jag slutade innan det här.
- Ja? - Hejsan, Larry.
Abe.
Det var länge sen. Borgmästarens assistent, Calhoun.
Det är första gången. En gång kom det en polismästare - fel våning.
- Kan jag sätta mig? - Varsågod.
Jag tror jag vet varför ni är här. Tino Zapatti?
Ni undrar varför jag skötte fallet. Ibland är vi överbelastade.
- Ni tar några extra fall? - De speciella.
Som medlemmar i Zapatti-familjen?
- Ungefär. Hör på... - Du kan säga Kevin.
Jag tittar på alla fall som kan ha maffia-anknytning.
- Varför det? - För att undvika misstag.
Du begick ett ändå.
Jag klantade mig, det erkänner jag. Men hör på:
Hellre ett misstag på hundra än tio oskyldiga i fängelse.
- Du talar som en upplyst man. - Och du snackar skit.
- Vad säger du, Abe? - Ingen fara, Larry.
Folk vill veta hur det kunde hända.
- Hur länge har du haft ditt jobb? - Tre år.
Hör på - sånt här händer därför att vi översvämmas här -
- av brottslingar och oerfarna socialarbetare -
- i en kaotisk stad, i en värld som inte kan skilja på rätt och fel!
- Mr Schwartz... - Larry.
- Förlåt mig. - Behövs inte.
Jag kom hit kokande av ilska, det var fel.
Det tar mer än tre år att bli varm i kläderna här.
En man hade klarat det här jobbet: Kafka - men vi kunde inte få honom.
Ring om det dyker upp nåt hos er. Glöm inte bort mig.
Han kommer strax.
Demokratiska klubben i Brooklyn.
Det gör ingen skillnad. Be er son titta in, jag vill gärna hjälpa er.
Gussie, kom in!
Mr Anselmo, tack för att ni tar er tid.
Ni ser strålande ut. Låt mig...
- Tack. - För all del.
- Hur kan jag stå till tjänst? - Morty Brill ska vräka mig!
- Inte då! - Han sa att det är för stort för mig!
Kan jag hjälpa att min dotter flyttat? Hon måste ju få leva sitt eget liv.
- Jobbar Elaine kvar på varvet? - Ja, tack vare er.
- Vad kan ni göra, mr Anselmo? - Det är lätt.
Mr Brill måste lyda lagen och ni har besittningsrätt.
Skumma värdar försöker gå runt hyresregleringar.
Han förstår inte lagar som är till för oss knegare.
Tack ska ni ha, mr Anselmo.
Mr Schwartz väntar.
Tack, Clara.
- Mr Anselmo... mr Anselmo! - Förlåt mig.
Vill ni tala på min klubb?
- Vilken då? - Toktanternas mahjong-klubb.
- Hur många tanter? - 112.
- Jag kommer, raring. - Toppen. Då blir det middag också.
- Vad får vi? - Oxbringa, det är ju din favorit.
- Var försiktig på vägen hem. - Jag tar en taxi.
- Larry! - Jag måste träffa dig.
Här har du mig.
- En kopp kaffe? - Nej tack. Vi måste prata.
- Förlåt mig, är du färdig här? - En politiker blir aldrig färdig.
Vi tar en promenad.
- Mr A! - Hur är det, Milton?
Jag är frasig som kornet i Kansas
Som en nybakad paj är en ann'
Hjärtat mitt smalt det är ej längre kallt
För nu har jag en underbar man
På tal om det, två blåbärspajer.
- Med glass? - Tack, ingen paj för mig.
Äppelpaj till honom. Och kaffe.
- Vad är det? - Det vet du, Frank.
- Du ser sliten ut. Ta semester. - Jag har arbetat i 18 år.
Jag har sparat semester, jobbat över. Jag kan gå i pension om ett halvår.
- Vad är det, då? - Borgmästarns passopp jävlas.
Räkfiskaren? Fixade du inte honom?
Utan problem. Det var för enkelt.
- Vad fan var det där? - Vi gillar Rodgers & Hammerstein.
"När stormen ylar, ge inte tappt."
- Ditt namn står inte på rapporten. - Håll tätt, då.
- Ni tog en risk. - Karln hade fel.
Han må vara från New York -
- men den ministern är er eviga fiende nu.
Stadsplaneministern föder städerna.
En människas resning bestäms av hans fiender, inte hans vänner.
- Och Time hade er på omslaget. - Ni är riksberömd.
- Skvallerpressen nästa. - Vem sa det där om resning?
Jag - i ett rus av självgodhet.
Men det är slut med det, för Kevin sätter mig på plats.
- Förlåt mig. - God kväll, senatorn. - Jobbig dag?
- Mrs Marquand... - Vilken dag det måste ha varit.
Vi vill inte ha några kulor i Madison Square Garden.
- Senatorn vill ha ryggen fri. - Det vill vi väl alla?
Borde vi inte tala om partikonventet nu?
Vi ska ordna rätta sortens konvent.
- Vilken sort? - Den som får presidenten omvald.
Ska ni ha andraklassens städer som Chicago?
Kalifornien? Platsen där Walter Mondale nominerades!
Miami? Rena Casablanca. Det här är rätta stan!
- Du är inte från New York. - Louisiana. Huey Longs land:
"Alla är kungar, men ingen bär krona."
Jag behöver material till New York Times.
En ledare om vårt val av konventstad.
- Presidenten älskar Times ledare. - Ska bli. Jag lovar att...
Konventet är vårt! Låt dem gå nu, annars missar de flyget.
- Tack för i kväll. - Titta på TV på fredag!
Tino Zapattis kula dödade barnet, inte polisens.
- Nå? - Och det skall vara goda nyheter?
Gärna för mig. Och jag läste Tinos rapport.
Exemplarisk, men en sak är skum. Den är framtung.
- Av vad? - Chefstjänstemän.
- Men en bra domare godtog den. - Walter Stern?
- Skönt att höra. - Jag ska äta frukost med Anselmo.
- Var då? - Woerner's.
- Haket vid Borough Hall? - Ja.
I Brooklyn är du Franks gäst. Reta honom inte.
Men han får glömma infrastrukturen. Vi har inte råd just nu.
Bra jobbat i kväll.
- Mrs Marquand gillade Time. - Hon samlar väl på dem...
Rikspressen, politikens modersmjölk.
- Får vi konventet? - Det är inte signerat.
- Men levererat, tack vare dig. - "Andra klassens städer" gick hem.
Vet du varför? Det hör hemma här. New York City är rätta platsen!
- Storyn är med på 22-nyheterna. - Lite långsamt.
Kulan dödade en sexårig pojke på väg till skolan.
- De är på oss från alla håll. - Och de kommer inte att ge upp.
Enligt vapenexperterna var det Zapattis kula som dödade pojken.
Polisutredningen fortskrider...
Varsågod, mr Zapatti.
ZAPATTISLÄKTING ÖVERFALLER POLISHJÄLTE
Michael... Hitta Vinnie.
Vi ska prata lite.
I Brooklyn utbröt i går en eldstrid. Sex år gamla James Bone dog -
- liksom villkorligt frigivne Tino Zapatti, 21 -
- och polismannen Eddie Santos, 32.
Polismästaren tillkännager att man undersöker Santos aktiviteter.
Fråga: Varför träffade Santos en straffad knarklangare?
God morgon...
Spörsmål väcks ifråga om domstolskorruption.
Stern gav en langare villkorligt, istället för fängelse.
Nu undrar alla, p.g.a. detta ovanliga arrangemang -
- varför domaren gjorde så. Fler ämbetsmän ska förhöras...
BEGRAVNINGSBYRÅ
God morgon. Marybeth Cogan, vi sågs på sjukhuset.
- Är det där Randy och Maria? - Ja, mina barn.
Varsågod och sitt.
- Tråkigt att behöva prata här. - Ingen fara.
- Har nån från stationen hört av sig? - Några stycken.
- Vad sa de? - Jag ville hämta hans saker.
Men skåpet var plomberat. Kommis- sarien hälsade på, han var trevlig.
- Vilken kommissarie? - Södra mordroteln.
Eddies chef, det är hans plikt att hälsa på änkan.
Är nåt fel?
Tala inte med nån utan att kolla med mig först.
- Har du gått vilse? - Jag har ingen nyckel till Brooklyn.
Du känner Murray och Lenny. Det här är Dan.
- Sätt dig, Tex. - Jag är från Louisiana...
Tål du inte ett skämt? Vad ska du ha?
Gröt med lättmjölk och banan.
- Några nyheter? - Här är rubrikerna:
Stadens kreditvärdighet ska sänkas. Två brandstationer måste stängas.
Parkchefen slutar och blir chef för San Francisco-baletten.
- Börsen ska flytta, med mera... - Och ett barn har dödats.
- Och en langare. - Och en polisman.
- Inte undra på att han är i Brooklyn. - Och han är varmt välkommen.
- Vart ska börsen flytta? - White Plains, ryktas det.
- Det har ryktats om det i åratal. - En dag sker det.
Så vi behöver mark till Bankbörsen.
Och en t-banestation och en motorvägsavfart.
Staden har skulder på 25 miljarder. Vi har inte råd.
Ingen station för 3 000 tjänstemän?
Har du option på mark i närheten?
Visst, som alla entreprenörer i stan. Oaktat det...
Utan kommunikationer så backar Bankbörsen.
De glömmer New York och bygger sitt komplex i New Jersey.
Då så... Borgmästaren har inte råd med infrastruktur.
Du bryter mot realpolitikens alla regler.
Tunnelbanor får folk till jobbet. Jobb betyder röster.
- Gillar inte John Pappas röster? - Han älskar röster, Frank.
Men ingen infrastruktur.
Staden må gilla planerna, men kan inte betala för dem.
- Vart ska du? - Sammanträde på Manhattan.
Är mötet över?
Jag hörde dig säga nej.
- Vill du ha skjuts? - Nej tack.
Tunnelbanan går fortare...
Där är han! Domare Stern!
- Varför fick Zapatti övervakning? - Varför så eftergiven i ett knarkfall?
Är villkorligt ett straff i New York?
Ska ni gå på James begravning?
Plocka fram Tino Zapattis akt.
Ursäkta mig! Jag heter Marybeth Cogan.
"Polisens donationsfond, juridiskt ombud." Snyggt kort.
Ni smutskastar min klient, Eddie Santos.
- Tala med Juridiska avdelningen. - Och begrava det?
- Borgmästaren vilseleds. - Vi borde tala mer om det.
- Över en kopp kaffe? - Det gäller änkans pension!
- Ni kan väl vänta på mitt kontor? - Ni har mitt kort, ring i morgon.
Fel. Det försvinner inte av sig självt, vi måste göra nåt.
Det här är en kris.
Som Horton sänkte Dukakis, kan Tino Zapatti sänka oss.
- Var har du varit? - Möte i Brooklyn.
- Hur gick det? - Jag retade nog upp Anselmo.
- Det kändes bra. - Fortsätt, Leslie...
Times, Post och News toppar alla med dödsskjutningen i morgon.
Bara ett trippelyxmord kan minska nyhetsvärdet.
- Mata media. - Betona vår hållning till brott.
Mord och gatuvåld minskade med 20 % i fjol.
- Sterns rykte: hård. - Bra. - Juridiska?
Vi har en utredning som visar att vår stad -
- har landets hårdaste övervakningsbestämmelser.
Få med stadsförvaltningen. Parkerna måste städas upp.
Var med, visa vår omsorg. Sen måste vi göra nåt konkret.
Nåt stort, nåt betydelsefullt. Nåt som ger jobb.
Bankbörsen ska byggas.
Skottdramat får inte störa mitt program för staden.
Jag ska tala på James Bones begravning.
- Det kan bli bråk. - Jag vill göra det rätta.
- Ni är nog inte välkommen där. - Jag ska dit. Sätt fart nu!
Kevin, stanna här.
Vad hände?
Anselmo och hans entreprenörpolare...
En t-banestation höjer värdet på deras mark.
- Marken runt Bankbörsen. Och...? - "Ingen t-bana, ingen Bankbörs."
- Och du sa? - Då blir det så.
Jag ville låta Anselmo vänta, men vi behöver banken.
- Vi behöver jobben och pengarna. - Det är politiskt fördelaktigt.
Skit i det. Det är ett 60-våningshus som ger jobb åt 3 000 personer.
Det betyder mat på bordet och tak över huvudet, det är Bankbörsen.
Det är allt.
Vi hade ju inte råd med t-banan...?
Det är där politiken kommer in.
- Sätt fart på personalen nu. - Du bestämmer.
- Vad ska du göra i kväll, Kevin? - Vet inte.
- Har du sett "Carousel"? - Musikalen? Du skojar...
- Lite före min tid. - Den är bra. Anselmo ska gå.
Jag är ledig.
George... Anselmo sitter där inne. Säg att jag väntar i foajén.
Räkna upp dem.
Jag hör av mig.
- Vi missar det bästa. - Du kan den utantill.
- Jag såg dig mima. - Tur det, jag hörde inte orden.
Antingen är det mina gamla öron eller t-banan...
- Vad tycker du om Billy Bigelow? - Bra röst.
- Och Julie? - Bra skådis, dålig röst.
Nettie kan bättre. Vet du att vi träffades på teatern för 25 år sen?
På tal om föreställningar... Gör inte om det du gjorde i morse.
- Din passopp retade mig. - Det får du vänja dig vid.
Det finns olja under den där tomten... jobb.
Skippa politikertugget. King's County är mitt.
Jobb åt stans invånare. Inte kontrakt åt dina giriga polare.
Grabben vill göra dig till president, ska du glömma dina vänner då?
Jag glömmer ingenting. Du har problem med minnet.
Ska jag friska upp det åt dig?
Förlåt mig.
Hör på... Avfarten kostar 5 miljoner. T-banestationen kostar 35 miljoner.
Jag har 3,5. Sen måste jag tigga av Albany.
Jag har annat att be dem om.
Jag har en lösning.
- En utlöpare från Canarsie-linjen... - Är du galen?
Det kostar 120 miljoner per mile.
Bankbörsen är bra för de fattiga. Bra för de arbetslösa, för hela stan.
Men t-banestationer, infrastruktur, motorvägsavfarter - vi har inte råd!
Då kan du glömma rubbet.
- Början på andra akten är fin. - Missa den inte.
"Just en fin röra."
Vår kredit hos Albany växer till sig. De ger oss stationen nästa år -
- annars backar jag inte guvernören i valet.
- Och avfarten? - Nästa år.
- Den är redan med i budgeten. - För sent.
Du är bara en lokal pamp, jag är borgmästare. Borgmästaren styr.
Bankbörsen. Mitt förslag eller inget.
Du verkar få den största biten.
Får jag fråga - om jag hade erbjudit dig mindre, hade du artigt tackat ja?
- Självklart. - Du har fått vad du vill ha.
Jag gillar att kyssa söta flickor.
Kevin!
- Du fick Bankbörsen. - Hur vet du det?
- Jag såg kyssen och leendet. Hur? - Jag sa inte nej.
- Han förlorar pengar på kontrakten. - Lite åt honom, lite åt mig.
- Mer åt dig? - Mer åt staden.
- Cigarren! - Är drinken till Sydney?
Inte nu längre. Jag behöver skölja ner Anselmo.
Avfarten och stationen är budgeterade.
- Jag blir stående där. - Gnäll inte, det blir pengar.
- Ett års väntetid. - Du överlever ett år, eller 100 år.
Vad menar ni? Ni är ju mina kompanjoner!
Med alla dina optioner kan du köpa Brooklyn.
Och hela Staten Island.
Kan du ursäkta oss en stund?
- Visst, jag har ändå ett möte. - Då är ju allt som det ska.
- Är Bankbörsen helt säkrad nu? - Vi fick allt vi ville ha.
Då kan du ordna så tidningarna slutar skriva om mig.
- Hur då? - Med 40 000 dollar.
- Vad ska jag göra med 40 000? - Svara mig på en sak...
Känner du till nån polisman med 40 000 dollar?
Ja.
- Som inte är köpt? - Nej.
En polisman med 40 000 dollar skapar rubriker.
- Hälsa Nettie. - Visst.
Sköt om dig.
Paulie!
Till den döda polismannen.
- Presenterar pastorn mig? - Med en enda mening.
- Och sen? - Ni går härifrån, sidodörren.
Det duger inte - huvudingången.
Är det så bra? Folket där ute är inte på gott humör.
Systrar och bröder...
New York Citys borgmästare, John Pappas.
Tack, pastorn.
Man avrådde mig från att komma hit.
Man varnade mig...
"Ställ dig inte bakom kistan."
Men varför ska jag lyssna till en sån varning -
- när ett hjärta har stannat -
- och ett barn är dött?
"Ställ dig inte bakom kistan."
Den här pojken var lika ren och oskyldig som nyfallen snö.
Men jag måste stå här, därför att jag har inte gett er det ni har rätt till.
Till dess vi kan gå ut och vederkvicka oss...
Till dess vi kan gå ut på våra gator -
- samlas i parker utan fruktan -
- umgås familjer emellan, höra våra barn skratta -
- till dess har vi ingen stad.
Kalla mig misslyckad tills den dagen är här.
Den första, och kanske största, borgmästaren var grek.
Perikles från Aten levde för 2 500 år sedan. Han sa:
"Alla goda ting i världen kommer till staden" -
- "på grund av stadens betydelse."
Vi har varit betydande.
Kan vi inte bli det igen?
Jag ställer den frågan till James Bone... och allt är tyst.
Men... kunde inte något föras över från detta barn till mig?
Kan inte han ge mig kraft att finna inom mig själv -
- den styrka och kunskap -
- och det mod som krävs för att klara av -
- denna till synes omöjliga uppgift: att göra en stad beboelig?
Bara det - beboelig.
Det var en gång ett palats till stad.
Ett palats! Det var ett palats och kan bli det igen!
Ett palats utan kung och drottning. Utan grevar, baroner och prinsar.
Bara medborgare skyldiga varandra att förbättra sin stad.
Är det för mycket begärt? Begär vi för mycket?
Är det utom räckhåll för oss? För om det är det -
- är vi bara får som man föser till slakthuset!
Jag vägrar förlora på det sättet!
Jag väljer att göra motstånd!
Jag väljer att resa mig, inte falla!
Jag väljer att leva, inte dö!
Och jag vet att det jag har inom mig, det har även ni inom er!
Därför ber jag er nu...
...att förena er med mig. Förena er med mig!
Res er med mig!
Res er och stig upp på denna fallna ängels vingar.
Denna lilla krigares själ blir vår grund.
Vi ska plocka upp hans standar och hålla det högt!
Bära det framåt!
Till dess denna stad... er stad -
- vår stad... hans stad -
- åter är ett palats!
Jag är hos dig, lille James.
Jag är du.
Att begrava ett barn är bedrövligt.
Washington-resan: Material till konventkommittén.
Lite New York-historia åt senatorn. Rum är bokat på Willard Hotel.
Nog om mig nu. Vad ska du göra när jag är borta?
- Det har jag inte tänkt på. - Få dig ett rejält mål mat.
Du ska hoppa över den vanliga cheeseburgaren -
- gå till Dominic's och hämta mat. Jag bjuder. Få i dig lite rejäl mat.
Men först ska du köpa dig en stol - med ben och armstöd.
Din lägenhet liknar nåt ställe för hemlösa.
Sen ska du köpa en kniv, en gaffel, en sked - och ett glas.
- Då måste jag skaffa diskmaskin. - Släng allt efteråt. Jag bjuder.
- Skaffa dig ett liv. - Jag har ditt, det räcker.
Har du läst Times ledare? "Att döma eller dömas."
Ja.
"Trots Sterns lysande meritlista frågar man sig:"
"Vore han domare om han inte var borgmästarns gamla kollega?"
- Han nominerades som alla andra. - Partiet styr nomineringen.
- Vilken sida är du på? - Din, men det luktar klappjakt.
- Vi bör distansera oss från Stern. - Distansera sig är skit.
Man distanserar sig från fiender. 90-talets sätt att utrota vänner.
- Det är frånvaron av menschkeit! - Kan du översätta det?
Vet du inte vad menschkeit är? Menschkeit...
Du vet... människor emellan, det handlar om ära och karaktär.
- Oöversättligt, det är jiddisch. - Kan du det?
Abe har tvingat mig.
- Abe är en god människa. - Du är en god människa.
Under all den där Louisiana-sirapen ligger den rena röda jorden.
Inte helt olik Astorias trottoarer, mina hemtrakter.
Du och jag ska vara lojala mot Walter Stern.
Av jord är du kommen.
Jord skall du åter varda.
Bara ring om ni behöver hjälp på något sätt.
Tack.
- God morgon. Var är borgmästaren? - I Washington.
En polisassistents begravning förtjänar borgmästarens närvaro.
Borgmästaren är mycket mån om mrs Santos.
Det här i tidningarna - min dotter får höra att hennes far var langare.
- Vi ska prata med pressen. - Vad gör internutredarna här?
Vart ska du?
- Till stan. - Vi är väl i stan?
- Inte om man är från Queens. - Vart ska du?
- Manhattan. - Hoppa in.
- Ta dig i häcken! - Jag vill inte vara respektlös...
- Ingen väntade tusen besökare. - 999, utan borgmästaren.
Du får vänta på bussen och sen slep på t-banan...
Schlep heter det, inte slep. Schlep!
Skippa sydstatsdialekten.
- Vad sägs om L.I.E.? - Jag hatar den.
Ta Grand Central från Astoria Boulevard. Jag ska visa.
Santos var en bra polisman. Det ni gör är vidrigt.
- Skyller på en död, stjäl från änkan. - Det är inte sant.
- Du har svar på allt. - Jag har inte ens frågorna.
- Jag har en fråga. - Har du?
- Är du hungrig? - Ja.
Stanna vid fiket där, North Star. Bästa Philly-mackorna i New York.
Eller säger du Philadelphia-smörgås?
Vem ska vi träffa?
- Vad snackar du om? - Du dyker upp framför bilen.
Du visar benen så att jag ska stanna. Och vi har kört en omväg.
Vem ska vi träffa?
Albert Holly. Santos partner för två år sen när Zapatti fick villkorligt.
Eddie gav sig inte när han fick nys om nåt.
- Eddie Santos var en pitbull-terrier. - Fula hundar, men inte dumma.
- Varför åkte han dit ensam? - Han hade tagit in Tino förr.
Aldrig några problem.
Tino måste ha hajat nåt. Sånt händer.
- Varför sa Santos inget? - Det var hans grej.
Han byggde upp hela fallet, och sen svek domaren.
Tino Zapatti hade aldrig fått villkorligt, om inte...
...om inte vissa berörda parter hade köpt domaren.
Stern är en riksbekant jurist.
Än sen? Nån hade mutat honom.
Och på grundval av ett enda samtal drog ni dessa slutsatser?
Ja, ihop med veteranregisterutdraget.
Brukar psykiatriker dra sådana slutsatser efter ett enda samtal?
- Den tilltalades sjukdomshistoria... - Besvara frågan, är ni snäll.
Hur löd frågan?
Så på grundval av ett enda samtal...
Vart leder det här?
Vittnet har en tolkning, vår psykolog har en annan tolkning...
Och så kan vi hålla på i all oändlighet.
Vi tar en paus. Blir 14.30 bra?
Mr Calhoun. Ni har redan träffat Peter Ragan, mitt biträde.
Han har skrivit mina bästa yttranden.
Jag träffade honom när jag föreläste på Yale.
Vi är hopväxta.
- Varsågod och sitt. - Fint att ni hade tid.
Vad kan jag göra för er?
- Tino Zapatti. - Vad är det med honom?
- Hur kunde han få villkorligt? - Mr Calhoun...
Straffet ska stå i proportion till domen -
- vilken var innehav av fjärde graden.
Man hittade ett kilo i hans bil.
- Vill ni ha ny rättegång? - Jag har läst polisrapporten.
Jag är domare i delstaten New Yorks högsta domstol -
- och ni drar upp ett två år gammalt fall.
- Jag ska informera borgmästaren. - Jag är här å hans vägnar.
Jag har inte sovit på två nätter. Tror ni inte jag inser mitt misstag?
Det är allt. Nöjd?
- Ingen källare? - Ni har sett den, gillestugan.
- Furupanelen och biljardbordet? - Ja.
- Jag gör bara mitt jobb, mrs Santos. - Skitsnack!
- Ni snokar runt som en nazist. - Jag ville inte göra det här.
Skaffa ett hederligt jobb, då!
Marybeth... Internutredarna har varit här och gått igenom allt.
Du måste fixa Eddies pension, de kommer att försöka sänka den.
Och utmärkelsen? Den skulle ju komma automatiskt.
Den här snuten delar inte ut utmärkelser!
40 000 dollar har upphittats i Santos kassaskrin -
- i hans sommarstuga vid Lake Kerhonkson.
Frank, jag är vid stugan. De har hittat pengarna.
Bra.
Anknyter det till Bones och Zapattis död?
Var fick Santos 40 000 dollar ifrån?
Borgmästaren inser innebörden av detta -
- men påpekar att inget har bevisats ännu.
De 40 000 i skrinet, då?
- Tror du på den här skiten? - Nej.
Vi var aldrig där. Det är fullt av getingbon.
Ivriga getingar...
Vi hade inte 4 000 dollar, och aldrig några 40 000...!
Du och jag vet att det där inte är Eddies pengar.
- Vem är det? - Vinnie Zapatti.
Jag kan fixa pension, medaljer, rubbet. Vill du det?
- Visst. - Bra. Jag gillade Eddie.
Men jag behöver din hjälp.
- Hur då? - En flygbiljett och 10 000 dollar.
- Omöjligt! - Det är mycket pengar. Vad vet du?
- Vem är du? - Cogan, Polisens donationsfond.
Vad vet du?
Jag fixade så Tino skulle berätta för Eddie om domaren.
- Och vad var det? - 10 000 och en flygbiljett.
Jag tar med ett vittne.
Vilken Zapatti?
Paulies bröder hade varsin son: Tino och Vinnie.
- Så Vinnie och Tino är kusiner? - Just det.
- Har ni inte kusiner i Louisiana? - Massor - en kusin är en röst.
Du borde vara politiker, inte bära borgmästarens väska.
Det är en ära att bära den, och att fylla den med sånt stan behöver.
Den grå eminensen, mannen bakom tronen.
Du gillar visst inte politiker...
Politiker gör karriär, du utför marktjänst.
Ta till höger vid macken.
- Vi är snart framme. - Tack.
Vinnie gillar skumma ställen.
- Måndag kväll i Key Largo... - Han leker maffia.
Vinnie är ett skämt för sin farbror, ett farligt skämt. Det är de allihop.
- Underskatta dem inte. - Jag sa ju att de är farliga.
- Vad har Vinnie här att göra? - Vad har vi här att göra?
- Här är det. - Var är han?
- Vet inte. - Har han ångrat sig?
- En Zapatti vet inte vad ånger är. - Vänd er inte om!
Är du Marybeth?
- Vem är det? - Borgmästarens assistent.
- Oj då! Vad ska jag med dig till? - Lägg av, du behöver min hjälp.
Kom med!
Är det här en Sea Rider?
- Jag jobbade på en sån här räkbåt. - De är skräp.
En Surf Rider. Min farbror vägrade pröjsa för en Sea Rider.
- Gillar din farbror båtar? - Paulie?
Han kan inte skilja på en knap och en knapp!
Jag drömde om att dra från Familjen, ha en charterbåt i Västindien...
- Santos skulle hjälpa mig. - Du och Eddie? Skumt par...
Han skulle fixa kunder.
Om vi träffats tidigare, hade jag sluppit all skit.
Om Tino inte knäppt Eddie... Vet ni varför han var där?
Santos skulle inte haffa Tino, bara snacka om domaren.
- Hur vet du det? - Jag var där.
Vad visste han om domaren?
Det får du veta när jag får stålar och biljett, imorgon.
Det här mötet är slut.
- Följ med till polisen. - Vi kan ordna vittnesskydd åt dig.
Nej tack, jag fixar mitt eget skydd.
God morgon. Hajarna har vaknat. En till Zapatti är död.
Han hittades i en hamnbassäng med en 3-tumskedja om händerna.
Förundersökningen tyder på slag med trubbigt föremål.
- Var har du varit? - Jag har haft fullt upp.
Har du läst morgonens polisrapport?
Hur så?
Jag träffade Vinnie i går kväll.
Han dog på grund av Tinos övervakningsrapport.
- Fyra dödsfall som hänger ihop. - Jag vill inte höra mer!
- Jag försöker bara gardera oss. - Vem tror du att du är?
Nån jävla hjälte i en kioskdeckare? Ränna runt med maffiamedlemmar!
Du är borgmästarens högra hand! Vad fan sysslar du med?!
Det här skrivbordet har tillhört Fiorello La Guardia, "lilla blomman".
Han var 1,50 lång och läste serierna högt i radio för barnen i valkretsen.
Bästa borgmästaren vår stad nånsin haft. Vet du vad La Guardia sa?
"Så fort man vill göra nåt bra, strular 'de goda' till det."
Kevin...
Strula inte till det för mig.
- Sov du? - Nej då.
Jag försöker komma på hur jag ska få ihop 10 000.
- Vinnie kan ge Eddie en ärbar död. - Vinnie är död.
Mördad. Vinnie Zapatti är död.
Han flöt upp i en hamnbassäng.
- Gud...! - Akta dig. Ring mig från kontoret.
Till Bronx.
Hör på... Jag har ont om tid i dag.
Din chef sa att det var lugnt.
- Utnyttjar du din ställning? - Ja.
- Så du vill ha nya skor? - Jag kan skämten - av cement.
Jag vill ha raka besked.
Polismästaren arbetar för oss. Lita på mig, annars är du körd.
Ställ dig upp!
Jag vill veta hur många personer...
...jag snackar med.
Bara mig.
- Eddie ringde från Manhattan. - Kvällen innan?
- Han ville att jag skulle hänga på. - Det gjorde du inte.
- Du gjorde rätt. - Nej!
Jag borde varit där med honom. Plus förstärkning.
Men Eddie var så jävla hetsig!
Han lugnade aldrig ner sig.
Vad har du att berätta?
Det fanns en annan rapport.
Den här... Tino hade fått fängelse, 10-20 år.
- Vart tog den vägen? - Vet inte.
- Vem skrev den? - Det är allt jag vet.
Mr Calhoun...
Övervakaren...
- Namn? - James Wakeley. Han har slutat där.
- Var är han? - Norröver, fängelseövervakare.
Jag sa åt er att inte komma. En lång resa helt i onödan.
- Vill ni tala nu, eller under ed? - Försöker ni leka karl?
Jag klarar mig bra. Måste vi skaffa ett vittnesåläggande?
- Varför flyttade ni hit? - Bättre lön och bättre pension.
Trevligare trakter.
- Vad hände med Tino Zapatti? - Han är väl död?
- Jag menar för två år sen. - Han fick villkorligt.
Vad rekommenderade ni?
10-20 år. Jag läste polisrapporten. Tino sålde till barn.
Inte han själv, ungarna langade åt honom.
Ett efterlyst mordvapen... Försvann i den andra rapporten.
- På vems begäran? - Det vet jag inte.
- Varför frågade du inte? - Längtan bort... jag glömde.
Ursäkta mig...
Det är bäst ni ger er av. Jag känner i ryggen att det blir snö.
Bäst ni skyndar er, Buffalo blir snabbt igensnöat.
Tack.
- Se upp, det är halt. - Tack.
- Hur länge? - En timme.
Vill ni kvävas i tunneln? De måste gräva fram ett längre fram.
Njut av snön.
- Man kan inte äta snö. - Pröva fiket där.
- Har de nåt gott? - Citronpuddingen duger.
Kom tillbaka om en halvtimme.
- Det är rena bastun här. - För dig, ja. Mina tår är isbitar.
- Börjar du bli varm nu? - Så sakta.
- Ja tack? - Hamburgare, pommes frites, cola.
- Hurdan är citronpuddingen? - Hemlagad.
- Jag prövar den. - Tack.
Varför "The Floyd Diner" och inte "Floyd's Diner"?
För att ni är i Floyd, New York.
Floyd, New York. Precis som Clyde, New Jersey.
- Tänk dig att leva här. - Jag växte upp på en sån här plats.
Ferriday, Louisiana. Småstadsliv har nåt särskilt.
Vad gör du då i New York?
- I Louisiana smittas alla av politik. - Det visste jag inte.
Det är faktum.
- Vart åkte jag efter juristexamen? - Floyd, New York?
Washington. Jobbade för utskott och kongressrepresentanter -
- tills New Yorks borgmästare kom dit.
Han höll ett tal som jag aldrig kommer att glömma.
Jag berättade att jag beundrade honom.
Han frågade om jag gillade krabba. Jag hade fått ett nytt jobb.
- Det kändes som ett nytt hem. - Ett nytt liv...
Jag hör ditt tonfall. Tre år med Pappas, och jag tycker att politik -
- ursäkta uttrycket, faktiskt kan förändra världen.
Elaine Santos värld har förändrats. Eddie rentvådd, hon får pensionen...
Inte så fort. Vi lägger Wakeley på is tills jag hittar rapporten.
Wakeleys skriftliga försäkran räcker.
För dig, ja. Jag vill se vart rapporten leder.
Tänk om Wakeley bestämmer sig för att försvinna?
Då har vi inget.
- Vad ska Elaine leva på? - Den risken får vi ta.
Jag behöver inte dig för att få hans försäkran.
Går du till Wakeley kommer du att få hela stadshuset emot dig.
Det är ingen behaglig upplevelse.
- Du är en hård jävel... - Därhemma är det en komplimang.
- Vänta lite. - På vadå?
- På att du ska få tag i Pappas hand? - Varsågoda.
Jag tar det här. Borgmästarns passopp tar puddingen.
Mr Schwartz? Kevin Calhoun här. Jag har pratat med en vän till dig.
- Schwartz här. Jag har rapporten. - Var är du?
Runt hörnet. Möt mig vid Franklin.
Schwartz? Hallå? Hallå!
Abe ringde mig. Han är där inne. Det här är enda ingången.
Abe!
- Det är din tur. - Spela åt mig, du vet hur man gör.
Ge oss en minut, Freddie.
Han är död, Schwartz är död. Jag hörde det i telefon!
- Lugna ner dig. - Du hade rätt.
Du såg det direkt när vi var hos honom. Det fanns en annan rapport.
- Det var bara en känsla. - Nu är det ett faktum. Fem döda...
- Hur kunde Stern vara så korrupt? - Stickningen repas upp...
I dag har jag ett citat: "Det enda nya i världen är den okända historien."
- Nya testamentet? - Harry Truman.
- Walter Stern är en fin människa. - Fem döda!
- Och nu? - Sätt dit honom och fly fältet.
Hylla Santos, maxpension till änkan. Hedersmedalj åt honom.
Leslie får med det i morgontidningarna.
Så du har koll på allt?
- Det är väl mitt jobb? - Det låter så kallt.
Man kan inte bara... Det är mer komplicerat än så.
Ja.
Förlåt. Ni är ju gamla vänner.
Var försiktig med att döma folk. Allra helst vänner.
Ett liv sammanfattas inte så lätt.
Det finns inga enkla svar. Inga enkla "ja" eller "nej".
Ett liv består av murbruk, inte av tegelstenar. Det som finns emellan...
Det som inte syns. Jag har känt Walter hela mitt liv, han är...
- Han är en god människa. - Det här är tungt.
Det handlar om lik. Har vi nåt val?
Nej. Tärningen är kastad. Den kastades för länge sen.
Var skonsam. Bind för hans ögon, var barmhärtig.
Walter Stern var hård men rättvis. Det ska vi också vara. Eller hur?
Var försiktig. Ta med dig George, låt honom köra.
Jag visste att Wakeley skulle dyka upp.
Lika säkert som att kulan som träffade barnet...
...skulle fortsätta sin väg...
- Och hitta fram... - ...till mig.
Om den ändå hade hittat mig först. Om jag kunde ha ställt mig i vägen.
Ånger är patetiskt.
Jag var trött på att vara vanlig affärsjurist -
- på att försvara börsmäklare, 80-talets go-go-pojkar.
Det kostade bara 50 000 dollar att byta liv.
50 000 och jag fick domarvärdighet.
Är det inte absurt?
Borgmästaren högaktar er.
Och jag honom.
En avskedsansökan om ett halvår vore lämpligt.
Sa ni ett halvår?
Hur vore det med sex timmar?
Ett flertal högre befattningshavare har kallats till förhör -
- till följd av Walter Sterns avskedsansökan.
Efter det: "Avslöjandena är inte nya i sitt slag."
"Kom ihåg Wachtler, en man med otadligt rykte som frestades"...
- Stryk! Det låter som Shakespeare. - Allt?
Nej, lämna Wachtler-biten, men säg det enkelt.
- Hajarna är hungriga. - Okej, signalera en minut.
T.o.m. de feta är hungriga.
Trettio sekunder, trettio.
- Konventet kommer till stan. - Klarar du dig?
Tack, jag klarar mig. Vi måste minimera skadorna nu.
- Du ser bra ut. - Jag är ju borgmästare!
Lyndon Johnson sa:
"Alla har tips om hur man snabbt tar sig ur en knipa."
"Alla går ut på detta: Avsäga sig allt ansvar."
Kennedy sa: "Ett misstag blir ett fel först när man vägrar rätta till det."
Skottdramat på Broadway har tagit en ny vändning.
En försvunnen övervakningsrapport väntas leda till -
- att åtal väcks mot domaren Walter Stern -
- och lokalpolitikern Frank Anselmo -
- vars samröre med maffiabossen Paul Zapatti ska granskas.
Den populäre politikerns karriär är slut. Ett långt straff väntar.
Chester... Vad gör du, Chester?
Har mamma släppt ut dig?
Hur har du haft det i dag?
- Hur är det med dig, Frank? - Bara bra, älskling.
- De pratar om det på TV hela tiden. - Jag vet.
Jag har lagat osso buco.
- Har du? - Jag anade att du ville äta hemma.
- Det luktar gott. - Jag ska bara hämta tvätten.
Maskinen skramlar igen.
Paulie!
- Hur är det med dig? - Bra, med tanke på allt.
Det är klart.
Vill du ha kaffe? Nettie är där nere och hämtar tvätt.
Stannar du på lunch? Osso buco...
- Nettie gör den piemontese. - Tack, jag har ätit.
- Kaffe, då? - Nej tack.
Nå...
- Vad tror du? - Det är samma gamla visa.
Den här gången är det Calhoun.
- Jag har aldrig gillat honom. - Bonnläpp.
- Värsta sorten. Han är snart borta. - Det tror jag inte.
Vad snackar du om? Han är ett rö. Blås på honom, och han böjer sig.
Inte den här - han är en terrier. Jag hade en sån hund en gång.
När jag skulle avliva honom smet han och sprang ut i parken.
Ibland tror jag att han sitter där -
- och tittar på mig, gnagande på ett gammalt ben...
- Å, förlåt. - Hejsan, Nettie.
- Ska jag hjälpa dig med korgen? - Nej då.
Jag visste inte att du skulle komma. Due espressi?
Senare, kanske.
- Vi fixar sånt här 99 gånger av 100. - Jag gillar inte oddsen.
- Vi har känt varann länge, Paulie. - Jag vet.
Jag försökte stänga dörren, Frank.
Det gick inte.
- Vad ska jag göra? - Lätta på din börda.
Du vet, de kommer att säga:
"Visst, här är nyckeln till cellen."
Men du kan inte öppna den utan att sjunga. Du är en sångare.
Låt mig visa hur tyst jag kan vara.
Jag kan inte göra nåt. Gör det rätta nu...
- Gör det lätt för dig. - Frank, lunch!
Och för din familj.
Det är bara en liten kvissla på stadens rygg.
I juni ser partiet bara Madison Square Garden, Plaza, Waldorf...
Elektricitet, spänning, nöjen!
Ni kan se honom på nyheterna, han är enastående... Adjö, senatorn.
Fyra extra klasser går ut polisskolan i år.
Hörde jag "fackföreningar"?
Kevin Calhoun här. Tittar du?
Är Världsbanken intressantare?
Vill du läsa om konventet i Chicago Tribune...? Då så!
Titta på honom på 18-nyheterna.
När tåget sätter i gång, kommer Times att vilja vara med ombord.
- Vart tog du vägen? - Jag ropade, men du var i källaren.
Jag ska köpa en ny packning så maskinen slutar skramla.
Jag äter när jag kommer tillbaka.
- Var försiktig. - Självklart.
ANSELMO TILL FÖRHÖR
Visst - vattnet stiger, det har nått durken -
- men vi öser snabbare än vi tar in, det här ordnar sig.
Jag ringer upp, det har dykt upp nåt.
Frank Anselmo har tagit livet av sig.
Och här är den ursprungliga övervakningsrapporten.
Den låg i Anselmos bil, jag fick den av polismästaren.
Han ville slippa rubrikerna.
"Tino Zapatti. Fängelsestraff rekommenderas, 10-20 år."
- Har du läst den? - Den här är kosher.
Så allt slutar där det började? Advokaten och klubbpampen. Nej...
Walter Stern och Frank Anselmo - jag kan inte se dem ihop.
- Det är nåt som inte stämmer. - Jag vet.
Innan vi stänger för säsongen ska en dörr till stängas.
God middag.
- Ledsen, men domaren har gått. - Klart ni är ledsen.
- Är det där er namnteckning? - Alla dokument diarieförs.
- Registrerar ni telefonsamtal också? - Ja.
Ge mig en minut, är ni snäll.
Ta reda på datumen för Anselmos samtal hit.
Ni är inne på fel spår. Frank Anselmo ringde aldrig hit.
Och borgmästaren?
Han byter om, mr Calhoun.
- Var har du varit? - Jag har försökt få tag i Marquand.
Han fick tag i mig. Konventet ska hållas i Miami.
- Varför det? - De gillar Miami, det är glamoröst.
Whoopi Goldberg och Madonna har hus där. Vi kan ju nominera dem...
- Jag trodde det var avgjort. - Så är det med politik.
- Vart ska du? - Besöka Nettie Anselmo.
- Är det klokt? - Vad spelar det för roll?
- Folks åsikter... - Det skiter jag i!
Åsikter... Det handlar om menschkeit!
Det som finns mellan människor. Det som inte syns.
Alla telefonsamtalen, buketterna och kritiken.
Utrymmet mellan händer som möts.
Du vet...
...det som följer en i graven.
Utrymmet mellan rätt och fel?
- Vad är du ute efter? - Jag söker ett svar.
Vill du ha svar? Visst!
Se det som färger. Svart och vitt, mittemellan har du grått - där är vi.
Grått är knepigare än svart och vitt.
Och mycket mindre intressant för massmedia.
Men det är där vi är.
Vad tänker du göra nu?
"Vi", menar du? Vi ska slåss mot de jävlarna.
Vi ska gå ut hårt.
Vi ska säga: "Vi är inte mer än människor, alla kan ta fel."
"Frank Anselmo är död. Han var en vän."
"Men den sista klubbpampen är borta."
Vi gör rent i augiasstallet. Vi åker till Miami.
De lär bönfalla mig om ett inledningstal.
Och sen?
En kort vistelse i Albany, följt av en lång i Vita huset.
Visste jag inte bättre, skulle jag beundra dig.
Jag trodde du skulle vara knäckt. Men du vänder motgång till triumf.
Det är en reflex, en gammal vana.
Men det är skönt att höra, ditt sätt att säga det...
"Vända motgång till triumf." Fint att du tror på mig.
- Sa jag det? - Jag vet inte, jag trodde det.
Lyssnar inte fäder på sina söner?
Hur mår din pappa? Du har inte nämnt honom på länge.
- Var är han? - På ett hem i Crowley i Louisiana.
Spelar domino med personalen, håller brandtal över vällingen.
Var inte för hård. Vi har ingen makt över hur vi slutar.
- Det låter inte bra. - Klart du inte tycker det.
Under all din vilja att tro...
Under all betong som du hällt i min piedestal, är det nåt som vill ut.
Vad då?
Du vet att jag ringde Walter Stern.
Ja.
Anselmo ringde till mig...
Jag visste att maffian ringt honom, men i vår bransch nämns inga namn.
Och jag ringde Walter. Mer var det inte.
Jag gjorde Anselmo en tjänst.
- Jag gasar alltid vid gult. - Det var rött.
Men nån var på väg över. En polisman och ett barn...
- Det glömmer jag inte. - Det räcker inte.
Räcker inte... Tror du inte jag vet det?
- Bra, John. - Otäckt när du säger John.
Jaså, varför det?
Därför att...
Nyss trodde jag att vi var på väg till Vita huset.
Jag trodde jag hade dig med mig. Menschkeit, du vet.
Dynga. Menschkeit är bara dynga.
Det är 120 års röta, kompisaffärer, stödpengar, insideraffärer -
- där makthavare träffas och delar på kakan.
Där har du din menschkeit - dynga. Du vet vad du kan göra med den.
Sprid ut den på marken. Får vi regn, kanske en blomma kan spira.
Det har hänt.
Mitt i all skiten... dök du upp.
- Du är den enda väljare jag... - Lägg av.
- Du försöker komma undan. - Nej, det gör jag inte.
Jag bara rullade på tills jag stötte på en stenmur.
Det var du. Och jag såg det...
Precis som jag som ung.
Ung, ambitiös, gåpåig - men rättvis.
Man byter upp sig, men alltid för en god sak.
Man tar inte mutor, försöker behålla sin ställning, sin makt.
För vad kan man göra utan den?
Men djupt inom sig...
...känner man en gräns som inte får överträdas.
Men efter tusen affärer och en uppgörelse för mycket...
...suddas gränsen ut.
Jag var också eld och lågor, Kevin.
Och det konstiga är att jag fortfarande är det.
Jag hade drömmen...
...och jag hade tyngden.
Som en av mina företrädare sa:
"Om det dör en sparv i Central Park känner jag mig ansvarig."
Bra sagt - så känner jag. Jag hade tänkt ta med den känslan...
...ända till Washington.
- Allt du hade kunnat göra. - Allt jag hade kunnat göra...
Du avgår självmant.
Du ska avgå självmant.
Ta långsemester i Grekland.
Börja med juridik igen.
Eller gör som William O'Dwyer och bli ambassadör.
- Så ambitiös är jag inte. - Svälj stoltheten och gör nåt annat.
Hör på den... Jag trodde jag skulle se tårar.
Tårarna är där.
De syns bara inte.
Du har det som krävs.
Det är härligt att se.
Kevin Calhoun till Stadshuset.
Väljare i 6:e valdistriktet, kom och prata med Kevin Calhoun!
Nåt att läsa kanske?
Jag heter Kevin Calhoun.
Hej. Kevin Calhoun, jag ställer upp i lokalvalet.
Vi ska rensa upp här. Rösta på mig.
Kevin Calhoun.
- Kevin Calhoun, kandidat i valet. - Jag ska rösta på dig.
Ska frun rösta?
- Ställer du upp i 6:e distriktet? - Just det.
Mitt distrikt. Och jag är väldigt intresserad av min representant.
Ditt intresse intresserar mig.
- Huey Long sa: "En vän är en röst." - Sa han så?
Ja, och att jag skulle flytta till 6:e för där finns bra folk.
- Tänker du rösta på mig? - Räkna med det.
- Då har jag en röst. - Nej, mer än en.
Elaine Santos ska rösta på dig.
- Det låter som rena folkrörelsen. - Ja.
Jag önskar jag kunde säga att jag vann, men jag fick storstryk.
Folk såg mig som en utböling. Men om två år vinner jag.
Vet ni varför? För att jag vill ha tur.
Och vill man ha tur, så har man en chans i New York.
Swedish Subtitles by Översättning: Gelula/SDI